Jotkut kokit sanovat niitä kyyhkyläisiksi.
Niistä saa romanttisen aterian.
Oikein valmistettuina ne ovat mureita.
Ne voi paistaa, täyttää villiriisillä tai ohralla-
- tai pariloida, keittää...
RAKKAUDEN RESEPTI
...grillata ja jopa hauduttaa.
Viiriäisen ylikypsentäminen on pahin synti.
Kypsyysaste on täydellinen, kun rinnassa on hitunen vaaleanpunervaa.
Jos viiriäinen ei ole lihaisa, se kuivuu liian helposti.
Minä suosin paistamista.
Maku on täyteläisempi, tuhdimpi.
Tryffeliravioli ja metsäsienet täydentävät annoksen upeasti.
Ne voi myös kypsentää sian rakossa, madeirassa ja konjakissa.
Rakko suojaa viiriäistä ja pitää sen kosteana.
Seuraksi timjamikastiketta, kevätsipulia-
- salottisipuleita, tryffeliä.
Tryffeli sopii viiriäisen kanssa. Se korostaa hienostunutta makua.
Oletko kunnossa?
Olen. Jatka vain.
Se korostaa hienostunutta makua.
Mutta tryffeliä pitää olla reilusti.
Muuten sitä on turha käyttää.
Alkupalaksi suosittelen...
Pahastutko, jos vaihdan aihetta?
- En. - Miksi käyt luonani joka viikko?
Pomoni uhkasi potkuilla, jos en mene terapiaan.
Miksi hän uskoo sinun tarvitsevan terapiaa?
Jaa... Ei aavistustakaan.
Kaksi maistelumenyytä, kaksi tervehdystä valmiiksi.
Leah, viiriäinen ja meriantura pöytään yhdeksän. Missä sisäfileet?
Haku! Terriini, carpaccio.
Anteeksi, mutta Hal Reevesin mukaan lammas on-
- maailman parasta. - Niinkö? Mitä hän lampaasta tietää?
Petersonit haluavat kehua sinua.
- Mestarin paikka on keittiössä. - Käy edes tervehtimässä.
He ovat parhaita asiakkaitani.
Pieni hetki. Varovasti. Niistä tulee...
- Kovia. - Kuivia. Minä olen kova.
- Kate, käydään läpi ensi viikon menyy. - Myöhemmin.
Sinä olet taikuri, Kate. Mieheni ylistää sinua tauotta.
Olen melkein mustasukkainen.
Palvon jokaista, joka yllättää makuaistini.
- On ilo tehdä teille ruokaa. - Nähdään ensi viikolla.
Hyvää yötä.
Oli hauska nähdä.
- Sitä ei ole kypsennetty oikein. - Mitä asia koskee?
- Minä hoidan tämän. - Oletko keittiömestari?
- Näytän sinulle jotain. - Älä, Ken.
- Vaimoni hanhenmaksa ei ole kypsää. - Mitä?
- Tuon teille uuden alkuruoan. - Hanhenmaksani on moitteetonta.
Muru, parhaatkin kompastuvat hanhenmaksaan.
Tässä ei ole mitään vikaa. Se on comme il faut.
- Mitä se tarkoittaa? - Sellaista kuin pitääkin.
140-asteinen uuni, 80-asteinen vesi, 25 minuuttia.
Täydellisen vaaleanpunerva väri, muru.
Se siitä. Me vaihdamme ravintolaa. Mennään.
Kokeilkaapa Vinnien hot dogeja. Hän huomioi erikoistoiveet.
Olen kieltänyt järjestämästä kohtausta, kun ruokaasi moititaan.
- Se mies oli moukka. - Maksava asiakas on oikeassa.
- Hanhenmaksa on julmuutta. - Anna olla.
Jos et olisi yksi hyvistä, erottaisin sinut.
Yksi hyvistä? Mitä se tarkoittaa? Hän haluaa ärsyttää minua.
- Hän haluaa ärsyttää minua. Vai mitä? - Jos niin sanot.
Ei uusia viestejä.
Hei, mitä kuuluu? Sain hyviä hummereita Mainesta.
Se on pieni. Kokeilepa tätä.
Toimitus puoli kolmeen mennessä. Lähetä ruikulat La Fontaineen!
- Kuka on paras kaverisi? - Saitko sitä? Tiilikalaa?
- Voi Bob! Aivan upea. - Tiilikala, siimalla kalastettu.
Anna pusu.
- Miksen minä saanut pusua? - Ai että miksi? Mistä hyvästä?
- Haloo. - Minä täällä, hei.
Ilmoitan vain, että ehdimme sinne yhdeksäksi.
- Tulen kotiin yhdeksäksi. - Hyvä. Mitä puuhaat?
- Luetko reseptiä? - Älä viitsi.
- On minulla muitakin harrastuksia. - Totta kai. Sano yksi.
- Mitenkäs Zoe? - Hän on ihana.
Hän on muuttunut hurjasti siitä, kun viimeksi näitte. Etkö olekin?
- En tiedä. - Mitä haluatte ruoaksi?
Älä suotta näe vaivaa. Haetaan vaikka pizza.
- Ei käy. Mistä Zoe nykyään pitää? - Kaikesta. Hän syö kuin imuri.
Soitan, kun olemme lähempänä. Sano Kate-tädille hei.
Hei, Kate-täti.
- Tulitko juuri kotiin? - En. Unohdin jotakin.
- Mitä kuuluu? - Hyvää.
Oletko vapaa illalla? Tiedän hyvän thai-paikan.
Olen töissä. Pari tuntia.
Siskoni tulee tyttärensä kanssa kylään.
En luovuta näin helpolla. Jonakin päivänä saan sinut päivälliselle.
Sean, minä en yleensä harrasta sellaista.
- Etkö syö päivällistä? - En käy päivällistreffeillä.
- Entä aamiaisella? - En yleensä tapaile naapureitani.
- Se on sääntöni. - Sinulla on paljon sääntöjä.
- Sanoit unohtaneesi jotakin. - Ai niin, kiitos.
Mitä pahaa säännöissä on?
En ole kontrolloiva. Haluan että asiat tehdään oikein.
Sen takia teen ne yleensä itse.
Arvaa kuinka vaikeaa on koordinoida 40 annosta yhtä aikaa.
Pidäthän kampasimpukoista?
Sinun piti lopettaa minulle kokkaaminen.
Kokeilin vain uusia ideoita. Kenelle muulle minä niitä veisin?
Tällä viikolla kokeilemme uutta. Minä kysyn ja sinä vastaat.
Kuinka pitkä aika edellisestä suhteestasi on?
Aika henkilökohtainen kysymys.
Tämä on terapiaa. Kuinka pitkä aika?
- Olisiko kolme neljä vuotta. - Kumpi sen lopetti?
- Minä. Hän alkoi vaatia liikoja. - Missä mielessä?
Kahden vuoden seurustelun jälkeen hän halusi muuttaa yhteen.
Maistoitko sahramikastiketta?
- Mitä pahaa yhteen muuttamisessa on? - Hän halusi että luovun asunnostani.
Miksi luopuisin? Jos hankkisimme yhteisen asunnon ja hän lähtisi-
- miten minun kävisi?
Voi luoja!
- Kastike on todella herkullista. - Kiitos.
- Hummeri pöytään 12. - Valmis.
En tee sidontaleffoja. Maailma on täynnä pervoja.
Kymppipöydän tyyppi on uskomaton. Uusi bimbo joka viikko.
Jos hän vielä tuijottaa tissejäni, hän saa katua sitä.
- Katso mihin menet! - Olkaa tarkkana!
Kaksi hummeria nopeasti.
- Olen pahoillani. - Älä tee sitä toiste.
- Hummerit loppuvat heti kun lähden. - Mikään ei lopu. Juo vettä.
- Senkin äiti. - Pitäähän minun harjoitella.
Vastatkaa!
Sano siskolleni, etten ehdi kotiin ennen yhdeksää.
- Sinulle. - Ota viesti.
Kate. Sinun on paras vastata.
Haloo. Puhelimessa.
Neiti Armstrong, olen tohtori Burton. Puhuimme puhelimessa.
- Zoe on kunnossa. - Onko hänelle kerrottu?
Hänen olisi paras kuulla se perheenjäseneltä.
- Mistä löytäisimme Zoen isän? - Hän ei ole...
En tiedä edes hänen nimeään.
Otan osaa.
Palaan pian vilkaisemaan häntä.
Hei, Zoe.
Missä äiti on?
Onko hän kuollut?
On, eikö olekin?
On.
Yksi uusi viesti.
- Hei, minä tässä! - Ja minä!
Olemme myöhässä, täällä on kamala ruuhka.
Tulemme kun ehdimme. Hei!
Ei muita viestejä.
Upea Dolcetto vuodelta 2002.
- Mistä se voisi olla? - Olisiko Piemontesta.
Etelä-Australiasta.
Jos Kate ei löydä minulle sijaista, synnytän lieden takana.
- Se rikkoisi hygienialakia. - Bernadette, katso viinin väriä.
Aivan upea, valmis...
Kuvailkaa viiniä kolmella sanalla.
- Kate, mitä sinä teet? - Miten niin?
Sinun piti ottaa muutama päivä vapaata.
- En ota. - Oletko varma?
Olen.
Yksi ankka, kaksi raakaa pihviä, yksi lammas. Odotan sisäfileitä!
Viiriäinen ja meriantura pöytään yhdeksän.
Terriini, carpaccio.
- Hummeri, viisi minuuttia. - Pöytään 13 siivous heti.
Vielä yksi pihvi nopeasti.
Kaksi ankanrintaa, kaksi lammasta, vauhtia!
Asiakkaat odottavat!
Rakas Kate, vauva on ihana.
Annoin hänelle nimeksi Zoe, mikä tarkoittaa elämää.
Alan tajuta, kuinka ison vastuun otin harteilleni.
Jos minulle tapahtuu jotakin, olet ainoa, jolle uskoisin hänet.
Rakastat häntä yhtä paljon kuin minä.
Johan nyt, vauvamasennus on tainnut iskeä.
Rakastan sinua, sisko. Christine.
Kate.
Haluan että pidät viikon vapaata. Se ei ole ehdotus, vaan käsky.
Hei, Zoe.
- Tein herkullisen aterian. - Ei ole nälkä.
Tiedätkö, että pääset perjantaina pois?
Tiedän.
- Meidän pitää puhua järjestelyistä. - Voinko mennä takaisin kotiin?
Et taida voida.
Miksi en?
Olisit siellä ihan yksin.
Äitisi pyysi minua huolehtimaan sinusta.
Muutat siis minun luokseni.
Keittiö on oikealla. Olohuone.
Minun makuuhuoneeni, kylpyhuone. Tästä tulee sinun huoneesi.
Sain Nellyn kolmevuotiaana. Sillä on perhe.
- Zoe, ruoka on valmista! - Okei.
Bon appétit.
Onko kaikki hyvin?
Mikä hätänä? Eikö ole nälkä?
- Voinko mennä huoneeseeni? - Toki.
Käväisen nopeasti ravintolassa. Pärjäätkö hetken yksin?
- Joo. - Jos tarvitset minua-
- ykkönen yhdistää kännykkääni, kakkonen ravintolaan.
Matkaa on vain pari korttelia. Kävelen sen hetkessä.
En viivy kauaa.
Hei, Kate.
Hän sanoo: " Katsokaa tähtiä, jotka värisevät rakkaudesta."
- Hei, pomo. - Voi luoja, se olet sinä.
Rukoilen sinua kertomaan sahramikastikkeesi salaisuuden.
Anteeksi?
Kuunnelkaa tätä kohtaa.
"Maalatkaa kaikki tähdet."
Te olette jousisektio.
"Aamulla jälleen herään."
"Tämä on rakkautemme." Kaikki mukaan!
- No niin, palatkaa töihin. - Grazie, grazie.
Kuka sinä luulet olevasi?
Nicholas Palmer.
Saanko sanoa, että maailma olisi masentava paikka-
- ilman viiriäistäsi tryffelikastikkeessa.
Meidän pitää puhua.
- Olisit kysynyt minulta. - En voinut odottaa.
Piti toimia nopeasti, kun Nick vapautui.
- En kaipaa sekopäätä keittiööni. - Hänessä on vain elämäniloa.
- Sille on käyttöä täällä. - Mies luulee olevansa Pavarotti.
- Iltaa. Onko teillä pöytävaraus? - On, Matthewsin nimellä.
Saanko takkinne?
Ohjaan teidät pöytäänne.
Tarjoilija tulee tuota pikaa.
Ainoa ehtoni oli, että saan valita työtoverini.
- Olisihan Leah pärjännyt. - Hän pysyy tuskin pystyssä.
- Nick on loistava kokki. - En tiedä hänestä mitään.
- Hän työskenteli II Trevisossa. - Italialaisessa?
Sinä palkkaat kokin italialaisesta ja minä käyn terapiassa!
Peninsula halusi hänet keittiöpäälliköksi.
- Miksei hän mennyt sinne? - Hän halusi työskennellä kanssasi.
Zoe?
Kate. Herää.
Kate. Koulu alkaa yhdeksältä. Kello on 8.20.
Voi ei.
Jestas sentään! No, vaatteet päälle.
Olet jo pukeissa. Pieni hetki.
- Tarvitsetko kyniä tai paperia? - Eiköhän koulussa ole niitä.
Tein eilen lounaan valmiiksi. Pidätkö ankasta?
- Mennään. - En löydä huiviani.
Anna olla. Et voi myöhästyä ensimmäisenä koulupäivänä.
- Tarvitsen huivini. - Ota minulta joku huivi, jooko?
Etsitään se huivi.
Löytyi.
Onko se tämä?
Siinä!
Sehän kävi helposti.
Mennään.
Lounaasi!
Avaisitko oven.
- Mikset avannut ovea? - Vieraille ei saa avata.
Se on tosiaan fiksua. Hei, Sean.
- Löytyisikö sinulta kahvia? - Olemme myöhässä, mutta pieni hetki.
Huomenta. Minä olen Sean, asun alakerrassa.
Sinä olet Katen siskontytär. Zoe, vai mitä?
Lapseni ovat sinun ikäisiäsi. He tulevat viikonlopuksi luokseni.
- Ole hyvä. - Kiitos. Hyvää kamaa.
No niin, mennään.
Kiitos nuudeleista.
- Tästäkö mennään sisälle? - En minä tiedä.
Mennään.
Kaikki sujuu hyvin.
Neiti Armstrong, minä olen rehtori Ellen Parker.
- Zoe, hauska tutustua. - Päivää.
Vien sinut luokkahuoneeseen.
Jossain on takuulla joku pätevämpi.
En osaa toimia äitinsä menettäneen lapsen kanssa.
Miten he ajattelevat? Hän ei syö mitään mitä teen.
- Pakotanko hänet syömään? - Ehkä hän kaipaa äitinsä ruokia.
Siskoni ei tehnyt ruokaa.
- Hän lämmitti eineksiä. - Siinäpä se.
Ehkäpä Zoe kaipaa jotakin vähemmän hienostunutta.
- Mitä sinä söit lapsena? - Ei se ole sama asia.
- Miten niin? - Äiti oli loistava kokki.
- Olin ainoa, joka arvosti sitä. - Tekikö isäsi ruokaa äitisi kuoltua?
Isä ei tehnyt yhtään mitään.
Hyvä jos näimme häntä ruokapöydässä.
- Kuka teitä kahta hoiti? - Ei puhuta siitä nyt.
Lapset rakastavat kalapuikkoja.
- Kalapuikkoja? - Jäisiä, paneroituja...
Tiedän mitä kalapuikot ovat.
Uskomatonta, että maksan tuollaisista ehdotuksista.
Kalapuikkoja.
- Opitko mitään mielenkiintoista? - En.
- Entä mitään tylsää? - En.
- Millainen opettajasi oli? - Kalju.
Mielenkiintoista.
Kalapuikkoja.
Mietin tässä eräänä päivänä, että tiedän sinusta kovin vähän.
Olemme sukua, mutta en tiedä edes lempiväriäsi.
- Punainen. - En tiennyt sitä. Se on hieno väri.
- Mikä lempinumerosi on? - Ei sinun tarvitse tehdä tätä.
- Mitä? - Yrittää noin kovasti.
Tullaan!
Hei, olen Charlotte.
- Välitystoimistosta? - Odotitko toistakin Charlottea?
En.
- No voinko tulla sisälle? - Totta kai.
Pieni hetki.
En tarvitse lapsenvahtia.
- En voi jättää sinua tänne yksin. - Pärjään ihan mainiosti.
Teit barrikadin oven eteen.
Palkka juoksee siitä hetkestä, kun saavun.
Selvä.
- Aiot lukea Zoelle. - Tämä on graduani varten.
Nopeasti muuntuvat tappavat virukset, Ebola ja vastaavat.
No, hyvää työpäivää.
22 Bleecker, voinko auttaa?
Pöytä viidelle? Onnistuu kello 21.
Miten valmistelen meribassit?
Kerro, että ne tarjoillaan tärkeille ihmisille.
- Etkö pidä musiikista? - Se häiritsee henkilökuntaani.
Olit oikeassa. Pavarotti tekee seksistä parempaa.
Mukava kuulla. Bocellikin kelpaa, mutta vain yhden yön juttuihin.
Vatsani huutaa ruokaa. Kiitos, kiitos.
Vauva vaatii tupla-annoksia ruokaa.
Bernadette.
David, Richard. Pelkkiä miehiä.
- Enköhän minä pärjää. - Onnea.
- Ei kiitos. - Tämä on herkullista.
Vain kylläinen kokki voi arvioida ruokaa.
- Nälkäisenä kaikki maistuu hyvältä. - En koskaan syö iltapäivällä.
Isoäitini kuiskasi tämän reseptin korvaani kuolinvuoteellaan.
Hän toi sen vanasta maasta. Tein sitä varta vasten sinulle.
- Oletko nyt tyytyväinen? - Erittäin.
- Eikö isoäitisi asu Miamissa? - No jaa...
Luulimme, ettei hän selviä. Se oli ihme.
Se oli ihme!
Hoida sinä ne ruoat, minä hoidan nämä. Emme ole toistemme tiellä.
Sinulla on enemmän.
Sain tärkeitä ruokia. Nauta, kala, kaniini.
Show alkaa, ihmiset!
Viiteentoista kaksi terriiniä, yksi meriantura, kaksi lammasta.
Seiskaan carpaccio.
Maustoitko sen oikein?
Menettelee.
- Missä mennään? Missä lammas on? - Viipaloin juuri.
- Tarvitsen sitä. - Saat sen heti takaisin.
- Voinko kysyä yhtä asiaa? - Voinko kieltää sen?
Missä opit kokkaamaan?
- Äidiltäni. - Oikeastiko?
Ihme, ettet opiskellut L'Arpégessa Alain Passardin opissa.
Opiskelin minä. Äiti oli parempi eikä heitellyt minua lautasilla.
Voi luoja! Tarvitsen enemmän tilaa.
- Miksi olet vihainen minulle? - En ole.
- Erittäin vihainen. - Tämä keittiö on minun.
Olen tehnyt töitä asemani eteen, etkä sinä vie sitä minulta.
- Miksi haluaisin viedä sen sinulta? - Mitä muutakaan?
Kohtelet minua kuin koiraa. En ole koira vaan ihminen!
Anteeksi. Minulla on koe-esiintyminen.
Poistuisitko.
Pääsen töihin minne ikinä haluan.
Haluaisin työskennellä täällä, koska on kunnia kokata kanssasi.
Olen mieluummin paikassa, jonne olen tervetullut.
Jos haluat minun lähtevän, sana riittää.
- Mitä täällä tapahtuu? - No...
- Minne sinä menet? - Valitan, saat etsiä jonkun toisen.
- Kate, mitä sinä teit? - En mitään.
- Nick, me tarvitsemme sinua. - Haluan kuulla sen häneltä.
- Ravintola on minun. - Mutta keittiö on hänen.
Ilman häntä tämä olisi vain kasa metallia ja likaisia lautasia.
- Hän päättää. - Kate...
- Minulla ei ole vaihtoehtoja. - Haluatko että jään?
Enkö jo sanonut niin?
En kuullut niitä sanoja.
Haluan että jäät.
Mielihyvin. Luulin jo, ettet kysyisikään.
Olet tulessa.
Jos teitä pelottaa, herättäkää minut, niin pidän teitä kädestä.
Varsinkin sinä, Louie, koska olet kaikkein pienin.
Zoe? Hei.
- Milloin Charlotte lähti? - En tiedä. Vähän aikaa sitten.
Onpas täällä viihtyisää.
Minä keksin.
Mitä jos tulisit huomisiltana minun kanssani ravintolaan?
Hyvää yötä.
Ole kiltti.
Olen kokeillut kaikkea. Hän ei syö mitään mitä teen.
Kokeile jotain normaalia lastenruokaa.
Oletko puhunut terapeuttini kanssa?
Haista. Basilikaa.
Kate, fanisi haluavat tavata sinut.
Leah, teetkö ankan vitospöytään. Pidän tauon.
Hyvää.
Pöytä 12 alkaa hermostua. Onko pian valmista?
Pidä tätä.
Säästä vähän minullekin.
Antiikin Roomassa raikastettiin hengitys basilikalla ennen tansseja.
Ihan totta.
- Ei antiikin Roomassa ollut tansseja. - Oletko varma?
Luulin että oli.
- Nähdään huomenna. - Kiitos, Leah.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Minne sinä menet?
- Hei, Bob. - Kate, miten menee?
- Hyvin. Mitä sinulta löytyy? - Tonnikala saapui juuri äsken.
Zoe.
Herää. Myöhästymme koulusta. Kengät jalkaan, vauhtia.
Sano, että syy oli minun.
Teillä oli onnea. Sain juuri uuden erän, eri puolilta Italiaa.
Modenasta, Monferratosta, Bolognasta.
- Musta tryffeli Parmasta. - Ei hassumpi.
- Mitä löytyy valkoisena? - Parasta tuotettani.
Erittäin vaikea löytää tähän vuodenaikaan.
- Keneltä nämä ovat? - En koskaan paljasta lähteitäni.
- Paljonko valkoinen maksaa? - 2200 pauna.
- Voi luoja! - Se on Albasta.
- Lapsiveteni tuli. - Mitä? Pilailetko?
- En. - Oletko kunnossa?
- Soita hätänumeroon. - Ei poliisia!
Tarvitsemme ambulanssin! Hän synnyttää.
Pysy rauhallisena.
Raskaana oleva nainen, Bleecker Street 22.
Lapsivesi tuli. Bleeckerin ja Charlesin kulmassa!
Selvä, kiitos. Hengitä.
Hengitä.
Voi ei!
Vasemmalla, portaiden luona. Pysäytä!
Odota tässä.
- Anteeksi. - Sinä unohdit minut.
En unohtanut. Leahin vauva syntyi. Vein hänet sairaalaan.
- Ja unohdit minut. - Hyvä on. Unohdin sinut.
Olen pahoillani.
Mennään kotiin.
Tännehän jäätyy.
Vauhtia, Zoe!
Anna anteeksi. Mokasin kaiken.
Teen kaiken väärin.
Mutta teen parhaani, uskotko?
Keksi jotain, millä voin korvata tämän sinulle.
- Tarkoitatko toivomusta? - Aivan.
Esitä toivomus, niin minä yritän toteuttaa sen.
Ja vastineeksi sinä annat minulle anteeksi.
- Saanko toivoa joskus myöhemmin? - Totta kai.
Kate.
Et sinä tee kaikkea väärin.
Kate.
Sinähän et ole huomenna töissä.
Eikä Nick ole huomenna töissä.
Ravintola on sunnuntaisin kiinni. Miten niin?
Miksi?
Se on toivomukseni.
- Se oli Zoen idea. - Mistä arvasin?
- Hän haluaa italialaista. - Kumman keittiössä?
- Eikö täällä olisi helpointa? - Eli minun.
- Minulla on kaikki varusteet. - Kello 12. Minä tuon tarvikkeet.
- Etkö sinä palele? - Hän on myöhässä.
Miehet!
- Tulen kohta! - Haloo.
- Apua! - Minä tulen!
- Tarvitsetko apua? - En.
- Tännepäin. - Iltapäivää. Missä keittiö on?
Esiliina päälle.
- Onko sinulla valurautapannu? - Totta kai on.
Hyvä.
Näpit irti Tupperwaresta.
Tänään Zoe ja minä teemme ruoan. Vain me kaksi.
- Voisin auttaa. - Toivomus oli minun.
Tänään tehdään pizzaa!
Pizzapannut, kiitos.
Jauhoa ja munia. Tehdään taikina.
Kate, valmista tuli!
Kengät pois.
Silmät kiinni.
- Mikä salaisuus se on? - Kohta näet. Ei saa kurkkia.
Vielä vähän matkaa.
Silmät auki. Yllätys!
- Emme syökään pöydän ääressä. - Ei safarilla ole pöytiä.
- Unohditte lautaset. - Lautasia ei tarvita.
Likaiset lautaset houkuttelevat isoja kissoja.
Niitä ei kaivata.
Arvaan kuka teki pizzan.
- Minä, minä, minä. - Oikeastiko?
Vampyyri. Kilpikonna.
Leijonakuningas!
- Vien hänet sänkyyn. - Minä vien.
Missä kävit kokkikoulun?
- Istuin lapsena mummon polvella... - Aivan, Miamissa.
Pittsburghissa. Isä oli terästyöläinen.
- Kai sinä kävit kokkikoulun? - No en! Kokkaus oli tyttöjen hommaa.
Lukion jälkeen kiersin Italiaa.
Urani on Sophian ansiota.
Ensirakkauteni.
Vanhempi nainen. 19-vuotias.
Hänen isällään oli Toscanassa pieni trattoria.
Isä oli loistava kokki.
Sophia esitteli minut ystävänään ja pääsin keittiöön töihin.
Rakastuin ruokaan. Italialaiseen ruokaan.
- Kaikkeen italialaiseen. - Miten Sophian kävi?
Isä hoksasi suhteemme ja antoi minulle potkut.
- Harmi. - Se avasi monta ovea.
Kiersin pari vuotta Milanon parhaita ravintoloita.
Miksei sinulla ole omaa keittiötä?
En tiedä.
En ole saanut oikeaa tarjousta.
- Mitä tekisit, jos saisit toivoa? - Toiveeni toteutui jo.
- Tein tämän aamulla. - En ole jälkiruokaihminen.
Et ole maistanut tiramisuani.
Saatan ollakin jälkiruokaihminen.
Tiramisu tarkoittaa italiaksi jumalten ruokaa.
Eikä tarkoita.
Saisi tarkoittaa.
Sinulla on tuossa vähän kermaa.
Minun pitäisi lähteä.
- Nojaat huiviini. - Ai, anteeksi.
Hyvää yötä.
Hän on niin ennalta arvaamaton.
- Millä tavoin? - Kaikin tavoin.
- Elämä on ennalta arvaamatonta. - Ei minun keittiössäni.
Kykenet varmasti estämään pahimman.
Pahimman?
Sen, että hän sietäisi sinua jonkin aikaa.
Onko asiakkaan loukkaaminen uudenlaista terapiaa?
Vain parhaat terapeutit käyttävät sitä.
Nähdään koulun jälkeen. Mukavaa päivää.
- Hei, Kate. - Olemme ajoissa!
- Onko sinulla hetki aikaa? - Toki.
Puhuin Zoen opettajan kanssa.
Zoe on nukahdellut tunnilla.
Arvaa mikä hänen selityksensä oli.
Hän sanoi sen johtuvan iltatyöstä. Hän kertoi luokkatovereilleen-
- olevansa keittiöapulaisena vastineeksi ylläpidostaan.
- Ymmärrän. - Jos uskoisin-
- Zoen tekevän iltatöitä ravintolassa-
- ilmoittaisin lastensuojeluviranomaisille.
- Se ei ole tarpeen. - Tiedän.
On kaikkien etu, että sukulaiset huolehtivat lapsista.
En haluaisi Zoen päätyvän sijais- perheeseen kaiken koetun jälkeen.
Uskon, että hoidat asian eikä niin tule käymään.
Pidän Zoea silmällä. Jutellaan taas pian.
Opettajan kännykkä soi ja hän puhui koko tunnin ajan. Hassua.
Meidän pitää jutella.
- Et voi tulla enää ravintolaan. - Miksi en?
Pelkään, että sinut otetaan minulta pois.
- Tykkään olla ravintolassa. - Tiedän.
Mutta pienen tytön ei pidä valvoa niin myöhään.
- Et halua minua sinne. - Se ei pidä paikkaansa.
Sinun on saatava hyvät yöunet. Ymmärrätkö?
- Et halua joutua muualle. - Mitä väliä?
Ethän sinä edes halunnut minua!
Zoe...
- Lopeta, Zoe! - Päästä irti!
Haluan äidin, en sinua!
Zoe?
- Saanko tulla? - Et.
- Anna anteeksi, Zoe. - Mene pois.
- Hei, onko isä kotona? - On. Isä!
- Hei. - Hei, Sean.
- Mitä kuuluu? - Hyvää. Pyytäisin palvelusta.
Lähden kohta töihin ja riitelin Zoen kanssa.
Tuleeko hän tänne?
- Jos kävisit vilkaisemassa häntä. - Onnistuu.
Saanko avaimen?
- Kiitos, Sean. - Miten sinä voit?
- Kaikki on uutta minulle. - Tiedän mikä auttaa.
Anna on taivaanlahja. Hän pelasti minut eron jälkeen.
Hänestä saat hoitajan Zoelle.
- Kiitos. - Eipä kestä.
Noin ette pääse edustamaan Irlantia.
"Neiti Armstrong lisää tryffeliä endiivisalaattiin" -
- " joka tarjoiltiin höyrytetyn, silkinpehmeän ruijanpaltaan kera."
"Sahramikastike kruunasi aterian aarian tavoin."
Oletko kokki vai säveltäjä?
"Viiriäinen tryffelien kera todisti" -
- " että uusi apulaiskeittiömestari täydentää hänen tyyliään."
Lukeeko siellä niin?
Varmistin vain, että kuuntelet.
- Olet drinkin tarpeessa. - En koskaan juo töissä.
- Mitä muuta et koskaan tee? - Miten niin?
Et syö jälkiruokaa, et juo töissä.
Et kai koskaan käy ulkona oopperaa laulavien miesten kanssa.
En koskaan käy ulkona oopperaa laulavien miesten kanssa.
Minullakin on kysymys.
Mitkä ovat ranskalaisen keittotaidon kolme salaisuutta?
Tuonhan tietävät kaikki.
No mitkä ne ovat, herra kaikkitietävä?
- Voi, voi ja voi. - Olet etevä.
Saatoit minut kotiin ihan suotta. En minä ole kännissä.
Ai Sean! Hei.
Nick, Sean asuu alakerrassa. Nick on kollegani.
- Terve. - Et selvästikään asu tässä talossa.
- Miten Zoe pärjäsi? - Hän nukkuu. Mahtava tyttö.
- Mukavaa iltaa. - Kiitos, Sean.
Kultainen mies.
Hän piti Zoea silmällä. Mukava mies, parempaa naapuria saa hakea.
Hän on aina niin...
...hyvä naapuri...
Ota aspiriini.
Nyt pitää nousta.
- En halua mennä kouluun. - Arvaa mitä.
- Minä en halua mennä töihin. - Oikeastiko?
Ollaan päivä kahdestaan.
"22 Bleeckerin jengi, saanko esitellä pienen alkupalani."
"Emma Jillian. 3260 grammaa."
"Hän odottaa tapaamistanne innolla. Terveisin Leah."
Kate on myöhässä.
Hän pyysi vapaata, henkilökohtaisista syistä.
Kuusi! Mahtavaa!
Hotellin kanssa se tekee... 1500 taalaa.
- Ei minulla ole niin paljon. - Kiinnitykset peliin.
Anna mennä. Tämä on hieno peli.
Kiitos! Mitä tarvitsen?
Ysillä pääsen vapaaseen pysäköintiin.
- Kyllä! - Ei!
Epäreilua!
Olen rikas, olen rikas!
Kai tiedät mitä tuo tarkoittaa.
- No mitä? - Sotaa!
Missä entrecôte on? Kaksi meribassia.
Pancetta, vuohenjuusto, osterit, tartarpihvi, grillattu entrecôte.
Vauhtia!
Kohokkaan piti olla valmis aikoja sitten.
110 kattausta. Ruoka oli loistavaa.
Olet ottanut listan haltuusi. Ruoissa on sinun leimasi.
Kanta-asiakkaat ovat huomanneet sen.
Mitä sanoisit vakituisesta työsuhteesta?
Jäisin mielelläni. Jos Katelle sopii.
- Kuka siellä? - Etkö tiedä kuinka myöhä on?
- Mitä? - Todella myöhä.
Keittiö oli erilainen ilman sinua.
Pärjäsitte varmasti mainiosti.
- Se oli yhtä helvettiä. - Hyvä.
Konjakkia.
Valkoviiniä.
Selleriä.
Purjoa, salottisipulia ja valkosipulia.
Maistan tryffelin.
Minä... en ole...
Älä ajattele.
Pannukakkuja.
Pannukakkuja. Missä apulaiseni on?
- Ai pannukakkuja? - Tuletko auttamaan?
Heitä se.
Hyvä. Voit perustaa oman ravintolan.
- Zoen ravintola. - Nickin ja Zoen ravintola.
Hetkinen. Minä puristin appelsiinimehun.
- Nickin ja Katen ja Zoen ravintola. - Kuulostaa hyvältä.
Ei Zoen nähden.
Zoe, aion suudella tätiäsi.
Tosi noloa.
- Miten yhteistyömme nyt sujuu? - Niin kuin ennenkin.
Sinä sanot mitä tehdään, minä teen selkäsi takana mitä huvittaa.
Näytän yhden jutun.
- Anteeksi, onko kaffirlimetin lehtiä? - Perällä. Jos kosket, niin ostat.
- Mihin niitä tarvitaan? - Kohta näet.
- Tässä. Yksi sinulle. - Hyvä tuoksu.
Pidätkö siitä? Ja yksi sinulle.
Mistä tunnen tämän tuoksun?
Sahramikastikkeesi.
- Meillä ei siis ole enää salaisuuksia. - Sinä koskit.
Tiedän. Minä ostan.
Päivän erikoinen on Hudson Valleyn vapaata ankkaa-
- talvikurpitsapyreen kera.
Se tarjoillaan kiekkokurpitsan ja veriappelsiinin kera-
- ja päällä on useista eri metsäsienistä tehty kastike.
- Mitä sanot? - Mikä tuo on?
Nick keksi, että tarjoaisimme minijälkiruokia kotiin vietäväksi.
- Loistava idea. - Toden totta.
Ja ihastuin viineihin, joita ehdotit uutta menyytä varten.
Puhu asiasta Katen kanssa.
John, kerro parsa-annoksesta.
Tarjolla on myös alkuruoka-
- parsasta ja sipulista viipaloidun retiisin kera.
Nick, kasipöydän pariskunta haluaa tervehtiä.
- He ihastuivat meribassiin. - Kate vastaa ruoasta.
- Ei Kate halua poistua keittiöstä. - Mitä muuta tiedät hänestä?
En halua väitellä. Jos menet salin puolelle, älä puukota ketään.
- Älä minua katso. - Sinä ja minä, tuonne. Nyt.
- Mistä on kyse? - Miten niin?
Olin pari päivää poissa ja Paula kääntyy kaikessa puoleesi.
Hän tarjosi minulle työtäsi.
Mitä?
- Mikset kertonut? - En halunnut hermostuttaa sinua.
- Tiesin, ettei sinuun voi luottaa. - Sinä et luota kehenkään.
- Et ole koskaan luottanut. - Miksi pitäisi, kun aina käy näin?
Mikset uskaltanut johtaa omaa keittiötä?
- Miksi tulit valtaamaan keittiöni? - Niinkö sinä ajattelet?
Kuule, Kate...
Kyllä ihmisiä voi joskus päästää lähelleen. Tajuat sen vielä joskus.
Tämä paikka on koko elämäni, se on yhtä kuin minä.
Eikä ole.
Se on vain pieni osa sinua.
- Minä täällä, Anna. - No hei.
- Miten teillä sujui? - Hyvin. Pelasimme Monopolia.
- Kumpi voitti? - Zoe.
- Kiitos, Anna. - Nähdään huomenna.
Sinulle on yksi uusi viesti.
Maanantai, kello 23.54.
Ihan vain tiedoksesi: Kieltäydyin tarjouksesta.
Ei muita viestejä.
Ihan vain tiedoksesi: Kieltäydyin tarjouksesta.
Kate.
- Oletko hereillä? - Missä Nick on?
Hän meni kotiin. Yritä nukkua, on myöhä.
Kate.
Voit nukkua Louien kanssa, jos haluat.
Olet hurjan kiltti. Se kaipaa sinua, kyllä minä pärjään.
Öitä.
Teit väärin, kun ajoit hänet tiehensä. Ravintola on minun.
- Olet tehnyt sen selväksi. - Etsi korvaaja ja äkkiä.
- Et kaivannut apua viimeksikään. - Kate!
Minä etsin.
Ai todistus? Ei mulla mitään paperia ole.
Tyypit ajaa autoakin ilman korttia, vaikkei saisi.
Erikoisuuteni on nauta. Kokkaan lihaa koko ajan.
Makkaraa, nautaa, porsasta.
Vietnamilaiset porsaankyljykset sahramimuusilla ja limettiparsalla.
Tulen hyvin toimeen ihmisten kanssa. Olen tosi sosiaalinen.
Olen sosiaalinen.
Olen tiimipelaaja, kun minua totellaan.
Minun ja keittiöpäällikön välillä oli väärinkäsitys.
Ja johtajan ja omistajien.
Kukaan ei sanonut "saat potkut"! Me erosimme sopuisasti.
Miksei Nick enää käy täällä?
- Me riitelimme. - Mistä?
Aikuisten jutuista.
- Mikset halua kertoa minulle? - Ei kyse ole...
Tuleeko hän koskaan takaisin?
Ei tule, kullanmuru.
Zoe.
ZOELLE RAKKAUDELLA, ÄITI
Zoe, oletko hereillä? Tulin jo suihkusta.
Syötkö aamiaista?
Zoe?
Nick, minä tässä. Onko Zoe luonasi?
Hän oli poissa, kun heräsin. Koululla ei ole nähty häntä.
Kerroin illalla meistä ja hän oli tolaltaan, mutta...
Voi luoja!
- Mitä poliisi sanoi? - He tutkivat bussi- ja juna-aseman.
Hän on lapsi. Hän valitsee jonkun tutun paikan.
Hän kävi vain koulussa ja ravintolassa.
Kaikki järjestyy, Kate.
Katsotaan, onko hän palannut kotiin.
- Zoe! - Ehkä hän jätti viestin.
Hän ei ole täällä.
Ottiko hän reppunsa?
- Jos hän ei pakannut... - Hän jätti Louien.
Hän ei karkaisi ilman Louieta, eihän?
- Minä petin hänet. Mokasin kaiken. - Lupaan, että löydämme hänet.
Hän tarvitsee äitiään.
Tiedän missä hän voisi olla.
- Tuolla hän on. - Luojan kiitos.
Zoe, oletko kunnossa?
Älä karkaa enää koskaan. Pelkäsin, että sinulle oli käynyt jotain.
Mikä hätänä, kullanmuru?
Pelkään että unohdan hänet.
Emme unohda häntä koskaan. Lupaan sen.
Emme koskaan.
Voimme tulla tänne aina, kun haluat.
- Tulethan sinä sisälle, Nick? - En tänään, muru.
Vieläkö te olette vihaisia?
Nähdään yläkerrassa.
Kuule...
- Haluan vain pyytää anteeksi. - Älä suotta. Haluan kiittää sinua.
Ajattelin sitä mitä sanoit. Etten uskalla tavoitella haluamaani.
Niinpä otin työpaikan.
San Franciscosta. Uuden ravintolan keittiöpäällikkö.
Vau. Sehän on hienoa.
En olisi kyennyt siihen ilman sinua.
Keittiöpäällikkö!
Seiskan tyyppi sanoi pyytäneensä raa'an eikä poltettua.
- Se on raaka. - Ei tarpeeksi raaka.
Raaempana se kävelisi kadulle ja nappaisi taksin.
Mainosväki käyttää paljon rahaa. Älä kiukuttele. Tee uusi pihvi.
Yksi raaka pihvi.
Missä kutosen lammas on?
- Mitenkäs viiriäiset? - Hyvin.
Terriini, carpaccio.
Seiskan kusipää kysyy, oletko nähnyt raakaa pihviä.
- Onko tarpeeksi raaka? - Oletko hullu?
- Olen. Käyn terapiassa. - Olen pahoillani!
- Vaihdan pöytäliinan. - Minä hoidan sen.
Että tuntui hyvältä.
Haluan vain pihvin.
Kunpa elämästä olisi keittokirja. Voisimme toimia reseptien mukaan.
Nyt sinä kysyt, miten muuten oppisimme mitään.
En aikonut sanoa niin.
- Arvaa uudelleen. - Kerro sinä.
Aioin sanoa, että sinä itse tiedät parhaiten.
Itse kehitetyt reseptit ovat parhaita.
Pieni hetki.
On vielä yksi asia, jota en koskaan tee.
Mikä?
En kutsu itseäni miehen asuntoon, sido hänen silmiään-
- syötä hänelle sahramikastiketta-
- ja rukoile, ettei hän lähde San Franciscoon.
- Etkö tee niin? - En koskaan.
Harmi.
- Kai ruskistat sen ensin? - Kyllä, pomo.
- Muista keittää kastike kokoon. - Ylität rajan, kultaseni.
Lusikkasi on minun alueellani.
Jos kastikkeesi on liian ohutta, minun täytyy huomauttaa.
Paraskin puhuja. Sabayonissasi on kokkareita.
Olet seonnut.
- Täydellistä. - Sen päätän minä.
Totta. Täydellistä.
Pannukakut.
Riittää jo.